Subject: Vs: mõned uinumisteemalised küsimused Postimees Nädalalt
From: "Kristi Sarap" <[email-masked]>
To: "Krister Kivi" <[email-masked]>
Date: Thu, 26 Mar 2026 13:30:22 +0300

Tere, Krister!

Panen küsimus vastus vormis Ravimiameti vastused.

Vastused koostas ohutusjärelevalvebüroo spetsialist Katrin Kurvits.

Vastuste all on ka viited, mida Katrin tekstis sees kasutas. Korjasin need
vastuse seest ära, ilmselt jäävad rohkem Sulle teadmiseks.

Eestis uuringu tegemisel osales Katrin ise ka.

Kui palju on Eestis retseptiravimeid ja käsimüügiravimeid (tuua välja
palun eraldi), mis on kasvõi ühe näidustusena mõeldud soodustama und,
unekvaliteeti, magama jäämist jne? Millise osa nad sortimendist
moodustavad protsentuaalselt (või suurusjärgus)?

„Heakskiidetud unehäirete (sh unetus) näidustusega on Eestis kasutusel 10
erinevat toimeainet. Retseptiravimitena on kasutusel (9) järgmised
toimeained (tähestikuliselt): bromasepaam, daridoreksant, eszopikloon,
lorasepaam, melatoniin, nitrasepaam, zolpideem, zopikloon, triasolaam.

Käsimüügiravimina on saadaval palderjanijuure ekstrakti sisaldav ravim,
lisaks melatoniini sisaldavad ravimpreparaadid ajavahestressi
lühiajaliseks raviks. Eelmisel aastal turustati Eestis ligikaudu 1400
erinevat toimeainet.“

Kas on võimalik öelda, kui palju on lisaks apteekides müüdavaid
toidulisandeid, mis on kasvõi ühe näidustusena mõeldud soodustama und,
unekvaliteeti, magama jäämist jne? Millise osa nad sortimendist
moodustavad protsentuaalselt (või suurusjärgus)?

„Ravimiametil puuduvad andmed apteekides müüdavate toidulisandite kohta.
Üldiselt on teada, et kasutusel on erinevaid taimseid, vitamiinide,
mineraalide ja melatoniini preparaate.“

Kui rääkida retseptiravimitest, siis kui palju retsepte on Eestis
uinumisraskuste jmt näidustusel väljastatud aastatel 2016, 2018, 2020,
2022, 2024? Milline on seos suurte ühiskondlikku ärevust tekitavate
sündmustega (näiteks COVID_19 ilmnemine ning Ukraina sõja algus)?

„Näidustusepõhise retseptiandmete ülevaate saa anda Tervisekassa.
Ravimiamet omab ravimite kasutamise ülevaadet ravimite hulgimüügi tasandil
(ravimite hulgimüük üld- ja haiglaapteekidele ning teistele asutustele
(hoolekandeasutused, riigi- ja teadusasutused jt)).

Heakskiidetud unehäirete (sh unetus) näidustusega retseptiravimite
kasutamine Eestis aastatel 2006-2025 väljendatuna defineeritud
päevadoosides tuhande elaniku kohta ööpäevas (DPD/1000/ööpäevas) näitab
kiiremat kasvutrendi kuni 2015. aastani, seejärel on nende ravimite
kasutamine püsinud suhteliselt stabiilsena ning alatest 2023. aastast
mõnevõrra vähenenud (peamiselt bensodiasepiinisarnaste ainete, nagu
zopikloon ja zolpideem arvelt).

* Defineeritud päevadoos (DPD) on kokkuleppeline suurus, mis tähistab
ravimi tavalist ööpäevast annust täiskasvanul vastavalt peamisele
kasutamisnäidustusele. Defineeritud päevadoos tuhande elaniku kohta
ööpäevas (DPD/1000/ööpäevas) näitab ravimi kasutamise intensiivsust
populatsioonis – mitu inimest tuhandest võis igapäevaselt kasutada seda
ravimit tavalises annuses.

* Joonis ei hõlma daridoreksandi kasutamist, millele ei ole DPD-d veel
omistatud. Daridoreksanti on Eestis arsti taotluse alusel hakatud kasutama
alates 2024. aastast, kasutus jääb umbes mõnekümne patsiendi piiresse.

* Lorasepaam ja bromasepaam on näidustatud ka ärevusseisundite raviks.

Viimaste aastate sündmuste – pandeemia, sõda Euroopas ja majanduslik
ebakindlus – kontekstis on täheldatud vaimse tervise probleemide esinemise
märkimisväärset sagenemist (Tervise Arengu Instituut.
<https://tai.ee/et/valjaanded/eesti-rahvastiku-vaimse-tervise-uuring-loppa
ruanne> Eesti rahvastiku vaimse tervise uuring. Lõpparuanne, 2022). Pidev
ebakindlus ja keerulised majanduslikud tingimused süvendavad ärevust,
kroonilist stressi, meeleoluhäireid, mis võib korreleeruda ka ravimite
kasutamise tõusus.

Eesti retseptiandmetel läbi viidud uuringus, milles hinnati
COVID-19-pandeemia ja selle tõkestamiseks seatud piirangute võimalikku
mõju bensodiasepiinide ja bensodiasepiinisarnaste ravimite kasutamisele,
täheldati lühiajalist tõusu üldises kasutamises ning pikemaajalist tõusu
tütarlaste ja noorte naiste hulgas.“

Sageli räägitakse unerohtudest ja rahustitest samas lauses. Kuivõrd
levinud on rahustite (näiteks bensodiasepiinide) välja kirjutamine
uneprobleemide korral? Olen saanud aru, et üldjuhul see ei pruugi head
unekvaliteeti tagada, kuid kas on võimalik, et mõnele inimesele (kellel
uinumist raskendab näiteks kõrgenenud ärevus) see sobib?

„Unehäirete ravis on esmatähtis välja selgitada unehäire iseloom ning seda
põhjustavad, soodustavad ja alalhoidvad tegurid. Unetus võib esineda nii
iseseisva haigusena, aga ka teise haiguse kaasnähuna (näiteks
psühhiaatriliste haiguste, kroonilise valu, uneapnoe puhul). Unetus ja
meeleoluhäired esinevad sageli koos ning unehäiretega patsientidel võivad
meeleoluhäire sümptomid olla raskemad.

Kõigi bensodiasepiinide toimed on kvalitatiivselt samad – rahustav, und
soodustav, negatiivseid emotsioone vähendav, skeletilihaseid lõõgastav ja
krambivastane toime. Bensodiasepiinisarnased ravimid toimivad
spetsiifilisemalt, avaldades terapeutilistes annustes peamiselt und
soodustavat-rahustavat toimet.

Ärevushäire puhul on soovitatud ravi alustamisel tugeva ärevuse või
sümptomite halvenemise vähendamiseks antidepressandile lühiajaliselt
bensodiasepiini lisamist. Ärevushäirega patsiendile, kel esineb unehäire,
võib unehäire raviks määrata lühiajaliselt (kuni neli nädalat) und
soodustava ravimi (Ravijuhendite Nõukoda. Generaliseerunud ärevushäire ja
paanikahäire (agorafoobiaga või ilma) käsitlus perearstiabis. 2022.
<https://www.ravijuhend.ee> https://www.ravijuhend.ee)“

https://www.err.ee/1608890720/ravimiamet-soovib-piirata-rahustite-ja-uinut
ite-valja-kirjutamist on viidatud, et Eestis on (ilmselt aastal 2019)
väljastati ühele isikule 205 retsepti rahustite ja uinutite jaoks ning et
2022. aastal kirjutati Eestis välja 571000 bensodiasepiinide  retsepti.
Kust jooksevad niiöelda ”punased jooned” konkreetselt patsiendi ja
ravimeid määrava arsti jaoks, milliseid koguseid Ravimiameti meelest ei
peaks ületama, millistest kogustest (kogus ajaühikus) alates võib rääkida
sõltuvusest või liiga kergekäelisest väljakirjutamisest? Millist
järelvalvet (kui üldse) selles küsimuses teostatakse?

„Ravimite määramisel tuleb lähtuda ravimiteabes antud soovitustest, et
tagada ravimi ohutu ja tõhus kasutamine. Sõltuvust tekitava potentsiaaliga
ravimite puhul kehtib üldine soovitus kasutada võimalikult väikeses
efektiivses annuses võimalikult lühikest aega. Siiski, teatud juhtudel
(rasked haigusvormid, sõltuvushäired) võib olla vajalik kasutada suuremaid
annuseid ja/või pikemaajaliselt.

Tolerantsuse (ravimiga harjumine) ja sõltuvuse kujunemine on väga
varieeruv, sõltudes nii konkreetse ravimi omadustest, annusest, kasutamise
kestusest kui ka patsiendi individuaalsetest riskiteguritest.
Psühholoogiline ja füüsiline sõltuvus võib regulaarse kasutamise korral
tekkida mõne nädala või kuu jooksul. Sõltuvust on täheldatud ligikaudu
pooltel patsientidest, kes kasutasid bensodiasepiine aineid kauem kui üks
kuu.

Bensodiasepiinide ja bensodiasepiinisarnaste ainete väljakirjutamisele on
seatud koguselised piirangud, mis lähtuvad ravimiteabes antud
soovitustest. Väljakirjutamistingimused on toodud sotsiaalministri
määruses nr 30 „Ravimite väljakirjutamine ja apteekidest väljastamine ning
retsepti vorm“, millega saab tutvuda Riigi Teatajas.

Alates 2024. aasta jaanuarist on Retseptikeskusesse lisatud
automaatkontrollid, mis annavad retsepti väljakirjutamisel vastava
hoiatusteate, kui lubatuid koguseid ületatakse. Retseptide kohta, mille
väljakirjutamisel kuvati hoiatus, talletub retseptikeskusesse info, mida
saab hiljem kasutada järelevalve tegevustes. Lisaks on retseptikeskuses
kontroll, mis ei võimalda ühele retseptile bensodiasepiine või
bensodiasepiinisarnaseid ravimeid maksimaalsetest lubatud kogustest
suuremas koguses kirjutada. Tervishoiu teenuse osutamise, sh ravimite
väljakirjutamise üle teostab järelevalvet Terviseamet.“

Milliste uinunite ja rahustite määramist peab Ravimiamet kõige
probleemsemaks? Kas on võimalik praktikas tuua mõningaid näiteid tekkinud
sõltuvustest (muidugi ebaisikustatud tasandil)? Millised on alternatiivid,
mis väidetavalt sõltuvust ei tekita? Saan aru, et millalgi määrati üsnagi
palju uneprobleemide korral väikses koguses mingit antipsühhootikumi,
mille nime ma kahjuks ei suuda meenutada…

„Igal heakskiidetud ravimil on tõendatud kasu ning koht kliinilises
praktikas. Probleemne on, kui ravimi määramine hälbib tõenduspõhistest
soovitustest, nt määramine selge ja põhjendatud meditsiinilise
näidustuseta, ravi jätkamine ilma kliinilise hindamiseta.

Unehäirete ravimite valik Eestis on võrdlemisi ühekülgne, peamiselt
kasutatakse bensodiasepiinisarnaseid aineid, mis on unetuse
medikamentoosse ravi esmavaliku ravim.

Melatoniin on kehaomane hormoon, mis soodustab uinumist, säilitades
normaalse ööpäevarütmi. Melatoniini ja selle retseptorisse toimivate
agonistide puhul ei ole täheldatud bensodiasepiinidele omast sõltuvuse
teket. Pikatoimelist melatoniini soovitatakse üle 55-aastastele unetusega
patsientidele, kellel on raskused uinumisega. Rangelt võttes ei ole
melatoniin uinuti, vaid kronoterapeutikum ega ole tõhus une säilitamise
raskuste või liigvarase ärkamisega unetuse korral.“

Uuematest uinutitest on viimastel aastatel kasutusele tulnud
daridoreksant, mis on oreksiini retseptorite kaksikantagonistide (dual
orexin receptor antagonist, DORA) ravimiklassi kuuluv uinuti, kuid mida
hetkel veel Eestis ei turustata. DORAd (suvoreksant, lemboreksant,
daridoreksant) on perspektiivsed ravimid unetuse ravis, kuna need ravimid
ei põhjusta sõltuvuse teket, võõrutusnähte ning on tõhusad.

Unetuse ravis kasutatakse praktikas alternatiivina sageli ravimeid, millel
ametlik unehäirete ravi näidustus puudub, nagu antipsühhootikumid (nt
kvetiapiin) või sedatiivse toimega antidepressandid (nt mirtasapiin,
agomelatiin, trasodoon). Siinkohal tuleb rõhutada, et nende ravimite ohutu
ja tõhusa kasutamise kohta unehäirete raviks puudub piisav tõendus ning
neid tohib kasutada vaid patsientidel, kellel unetus kaasneb
põhihaigusega.

Teaduskirjanduses on mõningaid viiteid, et väikeseannuseline kvetiapiin
(25-100 mg) soodustab uinumist, parandab une kvaliteeti ja pikendab und.
Kuid kliinilised uuringud kvetiapiini kasutamisel primaarse unetuse raviks
on puudulikud, mistõttu pikaajaline efektiivsus ja ohutus sellel
näidustusel, eriti mittepsühhiaatrilistel isikutel, ei ole tõestatud. Ka
väikeseannuselise kvetiapiini kasutamisel võib olla oht tõsiste
kõrvaltoimete tekkeks, nagu ainevahetushäired, päevane sedatsioon,
eluohtlikud südame rütmihäired. Kvetiapiini kasutamist unetuse puhul võib
pidada asjakohaseks ainult patsientidel, kellel on kaasuvalt ka muid
psühhiaatrilisi häireid, mille korral kvetiapiin on näidustatud.

Oluline on mainida, et unetuse ravis on esikohal mittefarmakoloogilised
raviviisid – patsiendi juhendamine oma une eest hoolt kandma (unehügieen,
käitumuslikud strateegiad ja kognitiiv-käitumisravi).

Juhul, kui on vajalik farmakoloogiline ravi, peab arvestama patsiendi
sümptomitega, kaasuvate haigustega ning ravimite võimalike
kõrvaltoimetega. Farmakoloogilise ravi alustamisega peab kaasnema alati
unehügieeni suhtes nõustamine.

Kahjuks ei ole vaimse tervise teenused alati kättesaadavad, mistõttu
piirdub unetuse ravi sageli ainult ravimite kasutamisega.“

Eestis läbi viidud uuring: Kurvits K, Toompere K, Jaanson P, Uusküla A.
The COVID-19 pandemic and the use of benzodiazepines and
benzodiazepine-related drugs in Estonia: an interrupted time-series
analysis. Child and Adolescent Psychiatry and Mental Health 2024;18:1–10

De Las Cuevas C, Sanz E, De La Fuente J. Benzodiazepines: more
“behavioural” addiction than dependence. Psychopharmacology
2003;167:297–303

Skarlet J, Põld K. Kroonilise insomnia farmakoloogilised ravivõimalused.
Eesti Arst 2023;102(1):31–38

Riemann D, Espie CA, Altena E, et al. The European Insomnia Guideline: An
update on the diagnosis and treatment of insomnia 2023. J Sleep Res
2023;32

Loodan, et on abiks.

Kui miski jääb segaseks, siis andke julgesti märku.

Ikka head

Kristi Sarap

Ravimiameti kommunikatsiooninõunik

 <mailto:[email-masked]> [email-masked]

Saatja: Krister Kivi <[email-masked]>
Saatmisaeg: teisipäev, 24. märts 2026 12:12
Adressaat: RA Kommunikatsioon <[email-masked]>
Teema: mõned uinumisteemalised küsimused Postimees Nädalalt

Tähelepanu! Tegemist on väljastpoolt asutust saabunud kirjaga. Tundmatu
saatja korral palume linke ja faile mitte avada.

Tere! Minu nimi on Krister Kivi, töötan ajakirjanikuna Postimees Nädala
jaoks ning olen kirjutamas artiklit unest ja uinumisraskustest
laupäevasesse lehte.

Ma oleksin väga tänulik, kui Ravimiamet saaks vastata järgmistele
küsimustele hiljemalt neljapäevaks.

A.	Kui palju on Eestis retseptiravimeid ja käsimüügiravimeid (tuua
välja palun eraldi), mis on kasvõi ühe näidustusena mõeldud soodustama
und, unekvaliteeti, magama jäämist jne? Millise osa nad sortimendist
moodustavad protsentuaalselt (või suurusjärgus)?
B.	Kas on võimalik öelda, kui palju on lisaks apteekides müüdavaid
toidulisandeid, mis on kasvõi ühe näidustusena mõeldud soodustama und,
unekvaliteeti, magama jäämist jne? Millise osa nad sortimendist
moodustavad protsentuaalselt (või suurusjärgus)?
C.	Kui rääkida retseptiravimitest, siis kui palju retsepte on Eestis
uinumisraskuste jmt näidustusel väljastatud aastatel 2016, 2018, 2020,
2022, 2024? Milline on seos suurte ühiskondlikku ärevust tekitavate
sündmustega (näiteks COVID_19 ilmnemine ning Ukraina sõja algus)?
D.	Sageli räägitakse unerohtudest ja rahustitest samas lauses.
Kuivõrd levinud on rahustite (näiteks bensodiasepiinide) välja kirjutamine
uneprobleemide korral? Olen saanud aru, et üldjuhul see ei pruugi head
unekvaliteeti tagada, kuid kas on võimalik, et mõnele inimesele (kellel
uinumist raskendab näiteks kõrgenenud ärevus) see sobib?
E.
https://www.err.ee/1608890720/ravimiamet-soovib-piirata-rahustite-ja-uinut
ite-valja-kirjutamist on viidatud, et Eestis on (ilmselt aastal 2019)
väljastati ühele isikule 205 retsepti rahustite ja uinutite jaoks ning et
2022. aastal kirjutati Eestis välja 571000 bensodiasepiinide  retsepti.
Kust jooksevad niiöelda ”punased jooned” konkreetselt patsiendi ja
ravimeid määrava arsti jaoks, milliseid koguseid Ravimiameti meelest ei
peaks ületama, millistest kogustest (kogus ajaühikus) alates võib rääkida
sõltuvusest või liiga kergekäelisest väljakirjutamisest? Millist
järelvalvet (kui üldse) selles küsimuses teostatakse?
F.	Milliste uinunite ja rahustite määramist peab Ravimiamet kõige
probleemsemaks? Kas on võimalik praktikas tuua mõningaid näiteid tekkinud
sõltuvustest (muidugi ebaisikustatud tasandil)? Millised on alternatiivid,
mis väidetavalt sõltuvust ei tekita? Saan aru, et millalgi määrati üsnagi
palju uneprobleemide korral väikses koguses mingit antipsühhootikumi,
mille nime ma kahjuks ei suuda meenutada…

Kui võimalik pole vastata kõigile küsimustele, siis oleksin tänulik ka
osalise sisendi eest.

Tänades

Krister Kivi